Oversat af Dennis, tilpasset af Bornholmeren
Vejsidebomber har i dag kostet otte amerikanske soldater livet.
Fire omkom i en eksplosion under kampe nord for Bagdad, -
- og en blev dræbt af endnu en vejsidebombe i Tikrit.
To soldater blev dræbt og tre såret af en vejsidebombe i Bagdad.
En ottende soldat omkom ved en ikke-kamprelateret hændelse.
Mindst 3.555 amerikanske militærfolk har mistet livet, -
- siden Irakkrigen blev indledt i 2003.
TROEN PÅ SEJR I KRIGEN MOD TERROR.
Oversat af Dennis
FRAVÆR.
Ét mere. Tak skal De have.
Det var pænt af Dem at komme.
Hr. Senator?
Naturligvis.
Han har tid nu, frøken Roth.
- Hvabehar? - Senatoren.
Godmorgen, Janine.
Det eneste gode ved morgener er, at de slutter ved middagstid.
Sid ned.
- Vil du have kaffe, te, vand? - Nej tak.
Skønt at se dig. Det var pænt af dig at komme.
Hr. Senator? Kan jeg få en kop kaffe?
Jeg læste din artikel om brugen af imagekonsulenter i politik.
Jeg syntes, det var en god artikel.
En alternativ vinkel.
Tak.
- Venter vi på deres PR-pitbull? - Nej, det bliver bare os to.
Der er ingen grund til at afkode dine lumske spørgsmål.
Du kaldte mig mit partis fremtid, og nu gengælder jeg tjenesten.
- Det var bare sådan, jeg så situationen. - Jeg er taknemmelig alligevel.
Partiets popularitet taget i betragtning kan det lige så vel lyde nedsættende.
- Jeg fik 77% af partiets stemmer. - Nå ja. Hvordan kunne jeg glemme det?
Jeg er ved at udfærdige en tidslinje.
Over krigen mod terror.
Og som alle andre tidslinjer af sin slags -
- er den sikkert kun en forsmag på større gennemgang af krigens fadæser.
- Måske er den pure fakta. - Fakta, i nøje har udvalgt.
- De stoler ikke på os. - Jeg stoler på dig.
- Det er derfor, vi sidder her - Hvad er det, vi skal tale om?
Jeg vil høre, om du har lyst til at skrive et stykke reel journalistik.
I stedet for blot at gentage, at vi har udkæmpet en vanskelig krig i seks år.
Hvem bliver tildelt en Peabody for det?
- Hvad skal der skrives om? - En ny plan for Afghanistan.
Afghanistan? Ny plan?
En plan, der vil give os sejren og, hvor plat det end lyder, -
- folkets tillid og gunst.
Hvad går den ud på?
Jeg kan naturligvis ikke fortælle dig alt, -
- men nok til, at du kan skrive om det, vi foretager os i Afghanistan nu.
Ikke for seks år siden, men nu.
Og hvordan de bestræbelser kan føre til en egentlig sejr.
- Hvad går det her ud på? - Det her?
Det her møde.
Det er mit oprigtige forsøg på at holde pressen bedre informeret, -
og på at vende dens fokus fra fortiden mod fremtiden.
På at erkende fejltrin -
- og tale åbent om, hvordan der kan rettets op på dem.
Skridt for skridt.
Hvor meget tid har vi?
Jeg har til kl. 11.
En hel time?
- I må være ved at gå i panik. - Næ nej.
Vi er stålsatte.
Hør så godt efter.
Løjtnant Finch, er dine folk klar? Hvordan har knæet det?
- Klar til en stroppetur. - Godt.
- Rodriguez? - Alle er klar.
Indprent jer det hele og spørg løs. Først den gode nyhed.
Al-Qaeda og Taleban er reduceret til små enklaver, -
- så tro ikke på alt, hvad i læser i aviserne.
Vi har sønderlemmet fjenden, så de nu er langt svagere, end da vi kom hertil.
Den dårlige nyhed er, at vi endnu ikke har udraderet dem.
Og det bliver sværere og sværere. Husk, hvad von Clausewitz skrev.
"Kæmp ikke med den samme fjende for længe, for så vil han..."
- "Tilpasse sig din taktik." - Tilpasse sig din taktik. Korrekt.
Her er et udmærket eksempel. Det forlyder, -
- at Al-Qaeda forsøger at føre krig i Badakhsjan-provinsen.
- Kan de lokale ikke klare mosten? - Netop.
De er ikke stærke nok til at slå igen.
- Og Karzai lader dem sgu ikke stå over. Hvorfor gør fjenden det nu?
Fjenden er tydeligvis opsat på igen at fremstå -
- som en hær, der kæmper for folket.
Hvor får de medlemmer fra?
De går rundt og beder folk udlevere deres sønner.
Nægter de, bliver sønnerne henrettet for øjnene af dem.
Deres anden mulighed er Irak. De er begyndt at indsluse krigere.
- Ad hvilken vej? - Det må jeg ikke fortælle jer.
I ved allerede for meget.
Der sendes altså jihad-terrorister gennem shiitisk område?
Kort sagt bliver fjenden stadigt stærkere og mere grusom.
Det er på tide, at vi sparker deres hoveddør ind. Vi skal udradere dem.
I bliver fløjet ind i Badakhsjan-provinsen.
I skal etablere en lejr her ved Pamela Left, en fremskudt stilling.
Et 2500 meter højt bjerg, der giver frit udsyn over hele dalen.
Fjenden er også ivrige efter at erobre det, -
- så vi må indtage det først, inden sneen smelter.
På kortet kan i se, at der er en brugbar landingszone.
I etablerer lejr og kommunikationsveje.
I venter tålmodigt, og skulle i være så heldige at møde fjenden, -
- så viser i dem, hvor benhårde USA kan være. Er det forstået?
Tag godt med tøj på.
Går det her ikke lige lovligt stærkt?
Godmorgen.
Skal jeg lukke den, eller?
Hvad tror du selv, Todd?
Det er uetisk at tvinge mig til at hente kaffe.
Du tvinger mig til at glo på den skjorte.
Det er en ægte Reyn Spooner. Den har kostet 89,99.
Så tager jeg det i mig igen.
Hvorfor tror du, jeg bad dig komme så tidligt med en gave?
På grund af mit fravær.
Det lyder som overskriften for hele dit semester, ikke?
Meget morsomt.
Jeg har bare aldrig nogensinde haft så travlt før.
- Med hvad? - Alle mine andre fag.
- Det her er dit hovedfag. - Og så er der en pige.
Er det hende, du snor dig til at sidde ved siden af, -
- når du en sjælden gang kommer til mine timer?
Hvad har du ellers travlt med?
- Jeg er studenterforeningsformand. - Tillykke, hr. Formand.
Du har vel selv prøvet det. Du husker nok, hvor travlt man har.
Weekend fire dage om ugen og 30 minutters gruppearbejde.
- Det var ikke det, jeg mente. - Det er sådan jeg husker det.
Bør en uddannelse ikke give social såvel som faglig ballast?
Kan man ikke kapere begge dele, bør man ikke være her.
Og de elever, der fremfører det synspunkt, er ofte dem, -
- der prøver at retfærdiggøre $30.000 om året om året for lutter seks taller.
Okay, min ven.
Du klarer eksamenerne flot, -
- men du har kun været til otte af mine timer.
Det ville være en sensation, hvis vi mødtes bare én gang om ugen.
Skal mit fremmøde nu til at bestemme min karakter?
Todd...
Kunne du tænke dig at få otte taller resten af semestret?
Hverken mere eller mindre. Udelukkende jævne otte-taller.
Det skal jeg gerne give dig. Nu og her.
Uden pis.
- Otte-taller for hvad? - For slet ikke at dukke op mere.
For hverken at skrive eller læse ét eneste ord.
For at undlade at tage flere fag hos mig resten af din studietid.
- Otte-taller for ingenting. - Bare nik, og samtalen er forbi.
- Andre ville begå mord for det tilbud. - Det er ikke dem, jeg har til samtale.
Jeg har også et andet tilbud i to dele.
For det første -
- skal du komme til alle mine timer fra nu af.
For det andet skal du høre om to andre elever, der gav mig håb.
Måske kan det forklare, hvorfor jeg tog dig til samtale.
Du har reaktionstid som et foster.
Hvordan kan du være mere bange for skyer end for kugler?
Jeg vil hellere rammes af en kugle end af jorden.
Tror du, du er hurtig?
Det er et meget ædelt mål, i har sat jer i Afghanistan.
Men det ædle mål -
- er lutter tomme ord, hvis ikke vi løser det militære problem først.
Vores elitesoldater vil erobre nøglepositioner i Afghanistan, -
- før sneen smelter, og fjenden rokere rundt.
Hvorfor kommer den militære operation først?
Vi må nedkæmpe fjenden -
- før vi kan påbegynde det seje træk med at holde liv i det nye demokrati.
- Dræb mennesker for at hjælpe mennesker. - Det var ikke det, jeg sagde.
Jeg sagde "fjenden". Pil det ikke ud af konteksten.
Jeg prøvede bare at koge det ned.
I 2002 sagde de noget i stil med, "Talebans nakke er brækket for altid."
- Til stående ovationer. - "Missionen er fuldført."
Det var en fejltagelse.
Vi ved nu, at fjenden kan kravle selv med brækket nakke.
Og fjenden har lært noget af at få nakken brækket første gang.
De har altså tænkt dem at brække nakken på dem igen.
Ville vi ellers sidde her?
- Skal resten af timen forløbe sådan her? - Jeg stiller bare spørgsmål.
Kan de give mig et eksempel, der viser, at fjenden har lært noget?
De har indset, at vi fører krig på to fronter.
Og historisk set bliver den slags hybris jo straffet.
Derfor skal den nye strategi iværksættes af militæret.
Det er essentielt at erobre højdedragene.
De giver mulighed for at observere -
- for at slå først og for at dominere.
- Dominere? - Som når romerne byggede forter.
Det er enten konstant dominans eller konstante optøjer.
Skal vi så være der altid ligesom romerne?
Jeg sagde "konstant", ikke "permanent"
Vi må være lige så tålmodige og beslutsomme som oprørerne.
Ellers vinder de.
Sikkerheden vil gøre det muligt at bygge skoler og hospitaler.
- Hvor er NATO i den her sag? - Godt spørgsmål. Hvor er de?
Vi kan ikke vente på dem, så vi iværksætter strategien nu.
Hvorfor nu? Hvorfor ikke for et år siden? For flere år siden?
Af to grunde. Grund nr. 1.
Vores satellitter og spionfly er ikke så altseende, som det påstås.
Det ved alle og enhver. Prøv at google "Predator".
- Grund nr. 2 er ubehagelig. - Betyder det "uden for referat"?
Indtil videre, ja.
- Iran. - Hvad har de nu gjort?
Ud over at bygge atomvåben, tale med Nordkorea -
- og fortælle Israel, at holocaust var ren indbildning?
De lader terrorister rejse fra Irak til Afghanistan ad den mest direkte vej.
Tværs gennem Iran.
- Er det blevet bekræftet? - Ved at de benægter det.
Det beviser, at ondskabens akse er virkelig.
1300 års strid mellem sunni og shiamuslimer er bilagt, -
- så de kan dræbe amerikanere endnu flere steder.
- Er det stadig uden for referat? - Det her er en vigtig nyhed.
- Det kan vi aftale nærmere. - Forstår du mig nu?
Fundamentalisterne slår sig sammen mod os.
Vi må minde den amerikanske befolkning om, hvem fjenden er.
Er der beviser for, at de er gået sammen, eller kan det potentielt.
Du skal ikke undervurdere, hvor uhyggelig en udvikling det er.
Det er en alvorlig trussel mod nationens sikkerhed. Citer mig bare.
Nu, hvor Iran har et atomprogram, kan vi ikke lade det her eskalere.
"Atomprogram" i deres mund lyder som et forsøg på at sprede frygt.
Du kan nemt have den mening. Det kan jeg ikke. Ansvaret er mit.
Mit job består i at beskytte den amerikanske befolkning.
Og det er derfor, vi lancerer denne nye strategi nu.
Hvornår begynder den?
For ti minutter siden.
To minutter endnu.
Vi er fremme om to minutter. Lad jeres våben!
Det er en gammel antiluftkanon.
Antiluftskyts på bakkekammen.
Nattesyn!
Ingen fare. Spionflyene tog billeder her i går aftes.
Det er en rusten 23mm med tilnaglede kanonpiber.
Men godt set.
- Rusten og tilnaglet. Ubrugelig. - Hvem har naglet den til?
Hovedsagen er, at den ikke kan skyde.
En ubrugelig antiluftkanon kan meget vel være en fælde.
Jeg ser den slags skrammel så tit.
Vi kalder landet "Affaldsghani".
Læge!
Hvilken retning?
Vi bliver beskudt! Mayday!
Giv mig din finger!
Styr hen imod det! Styr hen imod det!
Land!
Land! Land!
Land!
Hvad sagde du, de hed?
Ernest og Arian.
- "Aryan" ligesom det ariske herrefolk? - Han stavede det med I, ikke Y.
- Hvad vil du frem til? - Ved du, hvad ironi er for noget?
En fyr, der hedder Arian, kan kun være.
- Afrikansk-amerikansk. - Gør det nogen forskel?
Hovedsagen er, at han er amerikaner.
De spillede altså baseball? Ellers havde de ikke kunnet gå her.
Idrætsstipendiater. Kunne de være mere forskellige fra mig?
Professorer er ikke lærere, de er sælgere.
- Hvad sælger du så? - Dig. Til dig.
- Du skal ikke gøre mig nogen tjenester. - Hvorfor ikke?
- Hvorfor du ikke skal gøre mig tjenester? - Hvorfor er du blevet ligeglad?
Var jeg ikke det før, bare fordi jeg kom til timerne?
Du kom, og du var engageret. Du læste alt, hvad jeg gav for.
Du var sulten. Du fordybede dig. Du deltog i enhver diskussion.
- Hvorfor gør du det ikke mere? - Det har jeg allerede forklaret.
Der er så meget. Piger, studenterforeningen...
Må jeg være fri.
Sig det nu.
Jeg vil nødigt såre dig.
Vi har en hel time.
Vær ikke bange for at såre mig. Jeg er ikke bange for at såre dig.
Tak. Du burde skrive lejlighedskort.
Kom så med det.
- Sig frem. - Okay.
Statskundskab...
Kundskaben består udelukkende i indsigten i, -
- hvor meget pis vælgerne vil sluge, før der går en prås op for dem.
Det handler kun om at vinde, hvordan man vinder.
Ikke om hvordan man gør livet bedre for folk. Kun om at vinde.
Uanset hvor dum, falsk eller kriminel man måtte fremstå.
Giv mig et eksempel.
Præsidentkandidater.
De annoncerer deres kandidatur ved at stå frem -
- og højlydt proklamere, at de ikke stiller op.
- Hvad er det for noget pis? - Sådan har det altid været.
- Det tror jeg ikke. Det fangede mig, da vi sludrede de gamle filosoffer.
Grækerne, det fangede mig. De var fantastiske.
Men et eller andet sted -
- mistede jeg interessen. - Har du nogensinde været i Grækenland?
Nej, for så ville du vide, -
- at deres regering får vores til at ligne en strømlinet fremtidsvision.
Er det netop ikke det, jeg siger?
Sokrates, Platon og Aristoles kan ikke løse verdens problemer.
- Hvad kan jeg så gøre? - Brokke dig. Give op.
Jeg skal nok betale min skat og stoppe for rødt.
Jeg havde noget større i tankerne.
Hvordan større?
Såsom at blive medlem af Kongressen?
- Det er i hvert fald større. - Hvor fedt.
Skulle jeg så være et af de bæhoveder i Washington, der laver landets love?
En pamper, der sætter sin skilning i samme side som alle de andre?
Ham, der aldrig siger noget, selvom han knevrer konstant?
Skulle jeg være ham, der præker moral, -
- mens jeg får den spillet af under bordet? Ih tak.
Ham, der rapser en million af kassen -
- og tudbrøler, når han bliver afsløret? Og hvor mange bliver aldrig afsløret?
Hvis det er større end at være en ærlig mand med et ærligt job, -
- så fuck det. Det var der, jeg mistede interessen.
Der var du tæt på at overbevise mig.
Tæt på at overbevise mig om, at du rent faktisk ved, hvad du taler om.
Du har nogle flotte formuleringer. Men de ville være endnu bedre, -
- hvis der bankede et hjerte bag dem. Hvis de var baseret på erfaringer.
Hvis du havde stemt dørklokker, slikket konvolutter, demonstreret.
Personligt løbet en risiko.
At slikke konvolutter, er det at løbe en risiko?
Meget mere end bare tale om det.
Ernie?
Makker!
- Pamela Left er fjendtligt. - I hvilket omfang?
De blev beskudt med håndvåben og raketudstyr.
Der er både døde og sårede, og de nåede ikke frem.
- Hvor landede de? - Tre km sydligere.
- Helikopteren er færdig, og to savnes. - Hvem er det, der savnes?
Finch og Rodriguez. Det forlyder, at de faldt ud over et klippefremspring.
Det vides ikke, om de overlevede.
Ernie?
Makker.
Arian.
Din store idiot.
Hvor slemt står det til?
Slemt. Kan du komme herhen?
Jeg sidder fast. Mit ben sidder fast.
Hold ud.
Jeg sender redningshelikopteren ud. Send dem mellem Pamela Left og os.
De skal ikke havne i det samme baghold. Lad dem cirkle rundt, til vi ved mere.
- Har vi en Predator i luften? - Ja, men der er en koldfront på vej.
Der forventes kraftig sne og vindstød af orkanstyrke.
- Jeg vil se, så længe jeg kan. - Hvor hurtigt kan vi få nogen derud?
Det vil tage 25 minutter, men sikkerheden...
Bare gør det. Jeg vil fandeme gerne have fat i det pikhoved, -
- der påstod, det bjerg var sikkert.
Vi indsætter små kommandogrupper, der skal etablere fremskudte stillinger.
Jeg har hørt om fremskudte baser, men ikke fremskudte stillinger.
- Stillinger lyder mindre end baser. - Det er det også.
- Hvad er der? Sig det bare. - Det er bare...
Det lyder som Pentagon-jargon for "lokkeduer".
Vi sender ikke bare soldater ud to og to.
- Men vi kæmper med små enheder nu. - Siger manden bag skrivebordet.
Vi fører krig.
Og en nation kan ikke overleve ved kun at forsvare sig med fredelige midler.
Vil de nu give pokker i diplomati og internationale traktater?
Vi blev angrebet. Man gengælder ikke et angreb med diplomati.
Ifølge bin Laden er diplomati at undlade at filme halshugningerne.
Saddam overtrådte 16 FN-resolutioner, -
- og FN svarede igen med 30 strengt formulerede fordømmelser af ham.
Imens fortsatte Frankrig, Kina og Rusland deres handel med Saddam.
- Og vi bevæbnede ham i 80erne. - Men nu sidder vi her.
Er det da ikke vigtigt at undersøge, hvordan vi er endt her?
Det er ikke væsentligt nu.
Vi må videre. Vi bekæmper en ondskab, -
- der mener, at de seneste 1300 års udvikling er kætteri, -
- der bør straffes med døden. Hvis du ikke vil det til livs.
Jeg så gerne bin Laden død, -
- men jeg fatter ikke, hvordan de kan mene, at fortiden ikke er væsentlig.
Det der er væsentligt, og relevant, -
- er at planlægge en ny strategi, der kan vinde denne krig.
En krig, vi ikke må tabe. Vi er heller ikke ved at vinde den.
Ikke endnu. Det kan den nye strategi lave om på.
Hvad med en strategi for at hente soldaterne hjem?
- En tilbagetrækning? - Er det utænkeligt?
Lad os tænke tanken til ende.
Vi trækker os, -
- og Taleban genvinder magten i Afghanistan.
Men nu er Taleban vokset til noget langt værre og mere magtfuldt, -
- fordi de nu fører 2-0 over supermagterne.
De slagter de mennesker, der var dumme nok til at tro os på vores ord.
Så er det ikke bare slut med afghanernes håb, -
- men slut med USA's troværdighed.
Slut med USA som retfærdighedens forkæmper.
Og når vi om et par år er tvunget til at vende tilbage, -
- skal vi bekrige et Irak i armod, et fortabt Afghanistan -
- og et Iran med atomvåben. - Hvor mange soldater får vi så brug for?
Der bliver med garanti sat et par nuller bagved.
Må jeg tale lige ud af posen?
De implementerer altså endnu en ny strategi -
- uden tanke for de menneskelige eller økonomiske tab.
- Vi har vurderet de menneskelige tab. - Og hvad kom i frem til?
Jeg kan kun sige at, at denne strategi er baseret på tålmodighed og beslutsomhed.
Den placerer vores soldater på poster, hvor de kan bekæmpe og dræbe fjenden, -
- så vi kan komme i gang med at genopbygge landet.
Om så det tager ti år, bliver vi der. Uanset hvad der kræves.
Hvorfor tog det så tre år at pansre vores Humvee'er?
De er blevet pansret.
Opgraderinger yder jo ikke tilstrækkelig beskyttelse.
Og hvorfor bruger præsidenten milliarder på ubåde og jagerfly, -
- der er ubrugelige i den her krig?
Hvorfor sender vi 150.000 soldater til et land, der ikke har angrebet os, -
- og kun en tiendedel så mange til det land, der gjorde?
Hvor længe skal i blive ved med at stille det spørgsmål?
Til vi får et svar.
Nu skal du få det.
Irak var næsten et førsteverdensland. "Var" er det rette ord.
Vi erobrede det hurtigt.
Afghanistan er og vil altid være definitionen af den tredje verden.
"Erobrede" vi Irak? Det havde jeg ikke opdaget.
Militært gjorde vi.
Vi begik fejl.
Monumentale fejl, der aldrig må glemmes.
Men for seks år siden, -
- hvem vidste da hvad vi skulle stille op -
- efter at havde set vores fly blive fløjet ind i vores bygninger?
Kan du huske, vi var rædselsslagne for, hvad fjenden kunne finde på næste gang?
Og pludselig var alt i fare. Familie, venner, børnehaver.
Floder, broer, atomkraftværker.
Husker du, hvordan terrorismen farvede morgendagen i helt ukendte nuancer?
Og titusindvis af mennesker er døde som følge af den frygt -
- og de fejltagelser, den affødte.
Men der er ét spørgsmål, der holder mig vågen om natten, -
- fordi det er mig, der skal besvare det.
"Hvad gør vi nu?"
Første deling?
Åh gud, de nærmer sig.
De er i live.
- Det er bare sneen, der fyger. - Hold øje med min flanke.
Jeg vil vide, hvornår piloterne er fremme. - De sagde om 18 minutter.
Det er syv minutter siden. Jeg vil tale med piloten nu.
Redningshelikopteren er klar og afventer Deres ordre.
Så Ernest og Arian lod sig altså hverve?
Er det et spørgsmål eller en anklage?
Det er bare et spørgsmål.
Ja de lod sig hverve.
Er de adrenalinjunkier, der kan lide det ekstreme?
Nej, de er ikke adrenalinjunkier. Jeg taler om at være frygtløs.
At være rædselsslagen, men dog have viljestyrke til at fortsætte.
- Du taler om mod. - Men ægte mod.
Hvad er du bange for, Todd? De fleste er bange for arbejdsløshed, -
- for at skulle bo hos mor og far, for afdragene på deres studielån.
Det skræmmer også mig.
Eller for stemmen i dit hoved, der stiller ubehagelige spørgsmål.
"Udretter jeg noget med mine talenter? Får jeg mest muligt ud af mit liv?"
- De spørgsmål stiller alle sig vel. - Mange af os er bange for svarene.
Kan du huske en af dine første timer hos mig, hvor jeg spurgte dig om noget?
Du sad langt over til siden, der hvor i sidder når i ikke vil høres.
Tæt nok på til at virke engagerede, -
- men langt nok væk til, at jeg ikke bemærker jer.
Af forlegenhed. Du spurgte til teksten. Jeg svarede, jeg ikke havde læst den.
Men af ren refleks. Ingen dårlige undskyldninger. Du var ærlig.
- Jeg var rædselsslagen. - Du havde viljestyrke til at fortsætte.
Kan du huske, hvad teksten handlede om?
En klinik der åbnede op over på Adams.
De delte ubrugte sprøjter ud til narkomanerne.
Hele holdet syntes, det var en god ide.
Det ville jo mindske spredningen af sygdomme, men du sagde...
Hvis vi skal bruge skatte penge, vores skattepenge.
For at hjælpe folk med at bryde loven på en sikker måde.
- Hvad så med at oprette et spor på motorvejen til spritbilister?
Problemet er større end stiknarkomani, og logikken er den samme.
Nu taler du økonomi. - Ja, og jeg taler sikkerhed.
Du har lige indrømmet, at du ikke har læst teksten.
- Men jeg kan stadig tænke selv. - Han har ret.
Jeg er god til at stikke hånden i en hvepserede.
Men eleven, som ikke havde lavet lektier og indrømmede det, -
- blev midtpunkt i en af mit livs mest interessante diskussioner.
Hvor blev den elev af?
De mener altså, at vi har rigeligt med soldater i Afghanistan.
Ja. Og grunden til, at vi kan udrette mere med mindre i Afghanistan, -
- ud over vores omfattende viden om området, -
- er vores elitesoldaters kunnen. Jeg lover dig, de er prof.
Det her minder mig om general Abrams i 68.
Kan de huske ham? - Hvor længe er det ikke siden?
Viet Cong vil ikke udkæmpe reelle slag, så vi sender små enheder ud, -
- som de kan lokke i baghold. Så kommer vi i det mindste i kamp.
58.000 faldne vidner om, at den strategi ikke fungerede.
Hvad har du imod udvikling?
Imod at toptrænede elitesoldater luger effektivt ud i fjendens rækker?
- Men grupper er jo små. - Jamen småt er jo netop pointen.
Abrams. Optager du alt fra historiekanalen?
Nej.
Jeg skrev min første artikel i 68. Til skolebladet på mit college.
- En liberal sprøjte? - Ja.
- Jeg har haft smag for det siden. - Jeg er vel nok heldig.
- 1968. - Dengang var De seks år.
Men jeg læste som en 12-årig.
- 40 år i den her gesjæft... - Det behøver De ikke sige højt.
Efter 40 år burde du være forstandig nok -
- til at indse, at vi står ved en skillevej.
Befolkningen må forstå, -
- at vi skal standse disse oprørere, fordi vi er moralsk forpligtede til det.
Vi kan ikke tillade, at de udbreder deres ondskab og terrorisme.
Og med en veltilrettelagt militæraktion tager vi det vigtige første skridt.
Første skridt? Hvad har vi så foretaget os de sidste seks år?
Anden Verdenskrig tog under fem.
Vend dig om.
Jeg må kunne se dit ben. For at se, det er brækket.
Du må ikke besvime.
- Du skal have en årepresse på. - Jeg kan kun bruge den ene hånd.
Hold ud, makker.
De kommer og redder os.
Det kan ikke diskuteres.
Men skal befolkningen godtage endnu en ny strategi, -
- vil den kræve mere end vage indrømmelser af fortidens fejl.
Kan De med Deres egne ord fortælle mig, præcis hvor De synes, Vi begik fejl?
De dårligste efterretninger nogensinde.
Beslutningstager, der aldrig har været i kamp.
Dårlig PR.
Dårlig PR?
I var kisteglade for Abu Ghraib. En rigtig lækkerbisken.
Har De nogensinde været i kamp?
Efterretningstjeneste. Skes år. - Men ikke i infanteriet, vel?
Du ved godt, jeg var den dygtigste i min årgang på West Point.
Med udmærkelse i efterretning. Skal jeg undskylde for mine evner?
Nej, det forlanger jeg ikke.
Her diskuterer vi krig og politik på højt plan.
Og så går det op for mig, -
- at i aldrig får plads til en ægte nyhed -
- mellem indslagene om den nationale fedmeepidemi -
- og al jeres andet underholdningsgøgl.
Med lidt held får jeg syv sekunders dækning -
- hos hende jeres fokusgruppeskabte nyhedsvært med det store hår.
Summer Hernandez-Kawalski.
Er det hendes rigtige navn?
Hvad er der sket for jer? Hvornår blev I sådan en vejrhane?
En hvad? - En vejrhane.
En, der skifter retning med vinden.
Hvornår blev flertallets holdning synonym med den rigtige holdning?
Som da vi støttede invasionen af Irak?
Støttede?
Næ nej, I solgte den.
Alle jeres indslag om Irak blev indledt med et stort, digitaliseret flag, -
- en standhaftig soldat og ørnen i flugt. Tilsat brusende strygere.
Både vi og I troede, at Irak var en trussel.
Derfor bad I om vores støtte, fordi vi har soldater i ilden...
I tilbød jeres støtte uden blusel.
Vi gav jer den.
Janine...
Vi var begge to med til at sende vores tropper i ilden.
Jeg har indrømmet mine fejl.
Hvornår indrømmer du dine?
- Senator Skilken er i telefonen. - Bed ham om at vente et øjeblik.
På sæt og vis -
- er vi to på samme hold. Vi er holdkammerater.
Vi har begge to et ansvar.
Du har allerede solgt krigen.
Nu beder jeg dig hjælpe mig med at sælge løsningen.
Beklager, jeg er nødt til at tage telefonen.
De kan bruge telefonen herinde.
Og lade dig høre mig tigge om penge?
- Hvad venter de på? - Måske vil de tage os til fange.
De lægger vel en plan.
Træk vejret.
Hold 1 får lov til at lægge niveauet. De trak følgende emne.
"Hvilket udenrigspolitisk koncept kan bedst anvendes her i landet?"
Hold 1, værsgo. 15 minutter. Knald eller fald.
Flot.
- Er du okay? Er du klar? - Ja
- Træk vejret. - Det gør jeg også.
I må tilgive min ven.
Han vil så gerne have, jeg får en god karakter, -
- at han enten vil skide i bukserne, eller sluge sin tunge.
Ved I, hvorfor de droppede positiv forskelsbehandling?
På grund af hans gennemsnit.
- Hvad med dig? - Hvad er der med mig?
De, som ikke kan, underviser.
At være lærer, er det at udrette noget med sit liv? Er det dit talent?
Der fik du mig.
For 30 år siden havde jeg helt andre forventninger til det her job.
Jeg skulle udgive teorier, der ville angribe tusindvis af mennesker.
Universitetets ledere skulle blive så imponerede, -
- at de ville give mig sæsonkort, første række midtfor, for at blive her.
- Det er en højtravende drøm. - Ja, ikke?
Mine afhandlinger bliver ikke læst. Elever spørger mig til råds, -
- men skolen staver stadig mit navn forkert.
- Bliver du så her for pengenes skyld? - Pengene? Vorherre bevares.
Jeg bliver her, fordi jeg er egoistisk.
Jeg bliver her for de sjældne gange, hvor man ved, man har en elev, -
- der har talent til at udrette noget stort.
Mit talent er ikke mine teorier, men min evne til at se andres potentiale, -
- og give dem et lille skub.
Tror du, jeg er en af dem?
Hvad tror du selv?
Viste Ernest og Arian dig, at de var noget særligt? Sådan hver dag?
Nok til at bortviske min tvivl.
Den eneste forskel på dig og dem er, at du har en medfødt begavelse.
Det havde de ikke. De måtte knokle. De havde ikke nemt ved det, som du har.
Og samtidig var de gode til baseball? Dem ville jeg gerne bytte med.
Nej, de ville bytte med dig.
De gik i skole i det nabolag, hvor de voksede op.
Gudsforladte steder, der på ingen måde ligner de skoler, du og jeg gik på.
Metaldetektorer overalt. Lærere bevæbnet med peberspray.
De skoler gav dem ingen ballast.
Jeg oplevede det samme, da jeg var i Vietnam.
De første, der melder sig, er dem, som dette land behandler dårligt.
Ernest og Arian voksede op i nabolag, -
- hvor folk myrder hinanden af de mest åndssvage grunde.
"Du voksede op to gader syd for mit kvarter, og ikke nord for."
"Fælgene på din bil er pænere end mine."
Og hvad gør de, når de har rejst sig af sølet og er sluppet væk?
Drager i krig for det land, der ignorerer deres nabolag, -
- medmindre der er optøjer eller for mange mord.
Modsat dem er de børn, der får del i alle de goder, samfundet tilbyder.
Børn som mig.
Og det er som regel dem, der stejler, når der skal bruges frivillige.
Prøver du at hverve mig?
Hverve dig?
Du prakkede Ernest og Arian hæren på, og nu -
- vil du prakke mig den på.
Tre af dem på billedet vendte ikke hjem.
En fjerde afsoner en livstidsdom.
Vil du vide, hvad det værste sår, jeg har fået, er?
54 sting ved en demonstration, efter jeg var vendt hjem.
Jeg gjorde det modsatte af at hverve Ernest og Arian.
Brød jeg mig om det, de gjorde? Nej. Det gjorde mig ufattelig trist, -
- men det betyder ikke, at jeg ikke beundrer dem.
De troede på, at den bedste måde at ændre noget her i landet på, -
- er ved at kæmpe for det.
Engagement,
Engagement er det udenrigspolitiske koncept, vi gerne ser indført herhjemme.
Vi er gode til det i udlandet.
Den nuværende udenrigsminister har rejst mere end nogen anden, -
- og vi har flere ambassader end nogensinde.
Skyldes det ikke, at flyrejser er blevet almindelige, -
- og at der nu er flere lande, vi kan åbne ambassader i?
Vi kan vælge ikke at flyve, samt ikke at anerkende nye landes eksistens.
Men at gøre det, viser også engagement.
Så vi viser internationalt engagement, selvom vi har oplevet nogle nederlag.
Hvilke?
11. September. Og Rwanda.
Somalia. Der ligger et kommunistisk land 150 km fra Miami.
- Det kan vi tale længe om. - Intet land er perfekt.
Alle lande bør stræbe efter at forbedre sig.
Hvis det er svar nok, mester, -
- så vil vi gerne vende tilbage til engagement, -
- som vi ser det i udlandet, men ikke herhjemme.
Vi ignorerer vores største hjemlige problemer, -
- selvom man fordobler problemets størrelse ved at vende ryggen til det.
- Okay, USA må oppe sig - Nemlig.
- Hvorfor? - Vis dem det.
Vi kunne afskaffe tredje år i high school.
Og give folk alternativer til skolen. Et år som nødhjælpsarbejder.
Et år med velgørenhedsarbejde i et af landets fattigste områder.
Eller et år i officerslære her eller i udlandet.
Alle skal vælge en af delene. Ingen kære mor.
- Er det en joke? - Nej.
Var demokrati måske en joke? Var borgerrettighederne en joke?
Skal vi så ikke også lære at marchere i takt og invadere vores nabolande?
Vi ville fare vild på vejen.
73% af californiske førsteårselever ved ikke, -
- hvilket land der støder op til Minnesota.
På landsplan kender 77% ikke navnene på deres delstats to senatorer.
50% af alle ottendeklasseelever kan ikke skrive eller regne på det niveau.
Og da 25% af vores arbejdsstyrke gik ledig, kaldte vi det Depressionen.
- Hvad kalder vi så de 50% af eleverne? - "Den Endnu Større Depression"?
Det er i øvrigt Canada, der støder op til Minnesota.
Det var det klogeste, du har sagt i dag.
Hvad med omkostningerne? Hvor tårnhøje ville de ikke være?
Intet imod de 9.000 dollars, der årligt bruges på hver elev.
9.000 x 3,8 mio. Tredjeårselever er lig med 34 mia. Dollars.
Vi bruger 2 mia. Mere nu end for fem år siden.
Hvem vil ikke gerne opleve at det ikke handler om race, rigdom eller ophav?
Det tæller kun, at vi er amerikanere. Det ville gøre os til bedre mennesker.
Men lige vilkår for alle fås ikke i det her land.
Ikke medmindre det gøres obligatorisk.
Skulle jeg så gå et år mere i skole?
Du har gået her i otte år, mand.
Med vores fine uddannelser og alle de penge, vi skal tjene, -
- kunne vi gemme os i et hus bag høje mure...
Siden hvornår har et hus med høje mure ikke været den amerikanske drøm?
5 juli 1776.
Hvad med 8. december 1941? 12. september 2001?
I vil altså ikke gå på Harvard eller Stanford?
I vil ikke tjene penge? Pis med jer.
Det er rent hykleri at stå og fyre alt det gas af.
TJENESTEINDKALDELSE
Hvad er der? Du ligner en, der er ved at få mavesår.
Nej, dem har jeg fået. Men det kan være, de bløder.
Det var ikke din opgave, der fik os til at lade os hverve.
Det tror jeg ikke på. I to kunne få en hvilken som helst uddannelse.
Og en studiegæld på 200.000 dollars.
- Der findes låneftergivningsordninger - De er slet ikke så eftergivende.
- Arian taler meget for jer begge to. - Tror du, han selv har regnet det ud?
Det var dig, der sagde, vi ikke skulle leve med livrem og seler.
Ja men jeg troede ikke det ville få jer til at gå i krig.
Havde jeg vidst det, havde jeg skåret min tunge af.
Du misforstår det hele.
Fordi jeg ikke ser hæren som en bedre tjans end højere læreanstalter?
Du forstår ikke, at hvis vi valgte anderledes, -
- så ville vi ikke være en del af de vigtige begivenheder.
De vil forme vores liv, ligesom Vietnam formede dit.
Jeg lod mig ikke hverve. Jeg var værnepligtig.
Under Første Verdenskrig -
- skrev tyske soldater digte, der hyldede de britiske fodtudser.
De beundrede dem og hånede den britiske overkommando, -
- der sendte hundredtusindvis af fodtudser i døden.
En tysk general skrev:
"Aldrig før har jeg set stolte løver anført af lam."
Det citat kan passende bruges her.
De slipsedrenge, der indledte krigen og fører den nu, -
- de er ikke i nærheden af at være landets klogeste hoveder.
Når vores folk er blevet sprængt i småstykker, siger de ting som:
"Fjenden gav os en blodtud, men vi lærer af vores fejltagelser."
- Vi er enige. - Hvad er så problemet?
- Problemet? Hvad snakker du om? - Vi ved, hvordan systemet fungerer.
- Tænk jer dog om. - Det har vi gjort.
At krigen går dårligt, gør det bare endnu mere vigtigt.
Hvad mener du?
Vi havde ikke lært om Nixon, var det ikke for Watergate.
Hvis vi havde dræbt bin Laden, og Iraks shiamuslimer tiljublede os, -
- så ville vi aldrig have tænkt over ting som: "Hvem er de egentlig?"
"Opfordrer religion virkelig til mord?"
"Skal der virkelig en diktator til for at styre dem?"
Verdens største militærmagt kan ikke engang fange tre personer.
Hvordan kan man promovere demokrati -
- og samtidig sende milliarder til Saudi-Arabiens kongehus?
- I bruger jeres liv som indsats. - Det er det eller sidde på bænken.
De, som fører an, er dem, der handler, når det kræves.
Træder du til, når der er brug for dig, eller lader du andre gøre arbejdet?
- Det er ganske enkle spørgsmål. - Med potentielt grufulde svar.
Tro mig, hvis jeg mente, at den her krig var værd at føre, -
- Så ville jeg støtte jer. Det ville jeg.
Men hvad med at træde til herhjemme og ændre det politiske klima?
Vi vender jo hjem og læser videre.
Hæren betaler. Så kan vi udrette noget.
En sort og en mexicansk krigsveteran med uddannelse.
Det rykker sgu. Og uden gæld, der kan sætte grænser for os.
Så må man lytte til os. Så kan vi ændre noget.
Hvis.
- Hvorfor dræber talebanerne dem ikke? - Fordi vi er mere værd som fanger.
Piloten.
- Hvornår er du fremme? - Om 19 minutter.
Pas på, hvor du skyder. Underret redningshelikopteren.
Fortæl dem, at vi har sendt en A-10 ud for at rydde op, -
- men at området er fjendtligt, og vores soldater er i fare.
Sørg for, at det her går hele kommandovejen.
De skal vide, det ikke er så nemt, som det ser ud på 15.000 km's afstand.
Undskyld ventetiden.
- Jeg skal nå en afstemning, så... - Må jeg lige...?
I 1991 blev mit tv-selskab opkøbt af en virksomhed, -
- som til daglig sælger sæbe og el-pærer.
Fra den ene dag til den anden gik vi fra at være nyhedsformidler -
- til en forretning, der skal generere reklameindtægter og høje seertal.
En vejrhane.
Og jeg vidste det. Men jeg troede, jeg kunne bevare min integritet.
Jeg troede, min lønforhøjelse betød, at de stadig vægtede nyheder højt.
Sid ned, Janine.
Tak for den udmelding.
Det er bare sandheden.
Hvordan får jeg nyt om missionen? Der er vel ikke journalister med.
Det er der ikke plads til. Soldaterne skal være yderst mobile.
Men jeg kan skaffe infrarøde optagelser.
Det er også de mest populære downloads fra vores site.
Yderligere oplysninger vil komme direkte fra mig.
Tak. Nu vil jeg så ødelægge den gode stemning.
Vil du virkelig?
Lad os i værste fald forestille os, at de fremskudte stillinger ikke fungerer.
De skal nok fungere.
Har præsidenten overvejet at sætte flere tropper ind, -
- hvis det skulle blive nødvendigt?
Militæret er i forvejen ret tyndslidt. Måske må I tvangsrekruttere de unge.
Værnepligt? Nej, det har vi ikke brug for.
Vi har, hvad vi skal bruge for at knuse fjenden, -
- bortset fra folkets opbakning. Det er her, du kommer ind i billedet.
Men hvordan kan vi vide, at det vil lykkedes denne gang? Folk er mistroiske.
Efter 11. september holdt alle med os.
Her seks år senere har amerikanere det værste omdømme i mands minde.
Overdrivelser fører ikke til noget.
Der er ingen, der overvåger vores patriotisme her.
Stars and Stripes har sjældent været så upopulært. Folk har brug for.
En sejr.
Folket, præsidenten, jeg.
Vi har alle sammen brug for en sejr i Afghanistan.
En sejr giver ro i befolkningen og får Kongressen til at samarbejde igen.
Og det hjælper folk i Afghanistan. Og det hjælper Deres parti.
Fordi vi repræsenterer sikkerhed. Den magt, som dette land er kendt for.
Vi fortæller verdens tyranner, -
- at USA har vilje og udholdenhed til at kæmpe vores kampe til ende.
Til ende?
Vil du gerne vinde, Janine?
Vil du gerne vinde krigen mod terrorisme? Ja eller nej?
Ja eller nej?
Det er vor tids vigtigste ja eller nej spørgsmål.
Ubeslutsomhed er lig med nederlag. Et øjebliks tøven, og du er død.
Undskyld mig.
Lige et øjeblik.
Det er Irving.
Hvornår?
Ammunition!
Lader!
- Hvor meget ammunition har de? - Hvor fanden skulle jeg vide det fra?
- Hvorfor rammer talebanerne dem ikke? - De vil have dem til at løbe tør.
Hold mig underrettet.
Det er bare dækningsild. Spar på ammunitionen.
Jeg er ved at være godt træt. Træt af at blive ydmyget.
Gang på gang har vi ladet vores stolte nation true -
- af disse små, rådne stammebander.
Nu skal det være slut.
Er du klar over, hvad vi besidder?
Er du klar over, hvad vi formår?
For guderne skal vide, at det piner mig, -
- at bede vores uniformerede mænd og kvinder sætte deres liv på spil -
- for denne sejr.
Men jeg ved i mit hjerte, at der ikke er andre muligheder.
Ikke over for denne fjende med deres middelalderlige livssyn.
Men jeg kan give familierne til de faldne den trøst, -
- og det med fuld overbevisning, -
- at deres liv i det mindste har betydet noget.
Nå, men skal internethandel pålægges afgifter eller ej?
Marcia, må jeg bede om mine notater?
- Det er Deres strategi, ikke sandt? - Det er moderne militærmetoder.
Og De er den moderne strateg. De har præsidentens fulde tillid.
Hvis Deres plan lykkedes, er det en storartet måde, -
- at give baghjul til andre i partiet, der gerne vil være præsident.
Lad mig gøre det klart og tydeligt.
Jeg kandiderer ikke til præsidentposten.
Det har været en produktiv time. Det er en stor nyhed, og den er din.
Her er mit direkte nummer. Ring, hvis du har spørgsmål.
Tak.
Marcia, kommer du lige ind?
- Hvor mange er der tilbage? - En ti stykker, måske.
Sig til piloten, han skal fyre løs, til han ikke har mere ammunition.
Redningshelikopteren er fremme om seks minutter.
Giv mig piloten.
Kan de se os?
- Er det forbi? - Ja, for os, hvis de overlevede.
Kig op!
Skulle jeg iværksætte Arian og Ernies tredjeårsprogram, -
- selvom det lød som fantasteri i mine ører?
- Gav du dem 13 for det? - Jeg gav dem 9.
Deres statistikker var ikke helt korrekte.
Hvorfor fortæller du mig ikke om dem, der fik 13?
Jeg kan ikke huske dem.
Det vigtigste er altså at komme til timerne, ikke karaktererne.
Du er ved at fatte det. Det kaldes "potentiale".
Det er et bedre signal om, hvad du kan udrette, -
- end at få 13 i et fag, du glemmer alt om.
Sådan siger de elever, der prøver at retfærdiggøre lutter sekstaller.
Ingen af dem fik sekstaller.
- Måske fik de jævne otte-taller - Ikke for at give op.
Er du glad for, de tog derover?
- Jeg gjorde alt for at stoppe dem. - Men du beundrede dem?
Jeg skal altså følge dit råd og den retning, du udstikker for mig, -
- selvom de to, du fortæller om, ikke hørte efter?
De gjorde jo det, de allerede havde besluttet sig for.
Det kunne tænkes, at du prøver at forme mig, -
- fordi det så sjældent sker, at du finder en lovende elev, -
- og det så ofte sker, -
- at det ikke lykkedes dig at trænge igennem til de elever.
Det begyndte at mislykkedes allerede for 10, -
- måske 15 år siden.
Sandheden er, at jeg plejede at ramme plet med de her samtaler.
- Hvad var det, der ændrede sig? - Jer. Eleverne foran mig.
Fordi vi er mere skarpsindige.
Fordi vi ikke gider dø for de bæhoveder.
Du vil lægge mest mulig afstand til den virkelige verden.
De "bæhoveder", som du ynder at sige, de udnytter din ugidelighed.
De udnytter din overlagte uvidenhed.
De regner på, hvor meget de kan slippe af sted med takket være den.
Bare giv mig skylden for det hele. Bebrejd mig endelig, -
- at jeg gerne vil leve et mageligt liv, fordi jeg kan. Fordi jeg er klog nok.
Du bebrejder mig, -
- at jeg ikke gider arbejde skulder ved skulder med dig i et landbrugskollektiv.
Du lyder sgu som mine forældre.
De vil give mig et bedre liv, end de selv har haft, -
- men fordømmer mig, fordi jeg er så flabet at nyde det.
Hvad skal du med en hundedyr Mercedes, hvis tanken ikke alene er tom, -
- men vejene er så misligholdte, at det ligner den tredje verden?
Hvis al din snak om politikerne er sand, -
- og det virkelig står så slemt til, -
- og når tusindvis af soldater er døde, og flere dør hver eneste dag, -
- Hvordan kan du så nyde livet?
Rom står i flammer.
Problemet er ikke dem, der startede det hele. De er tabt for os.
Problemet er os, som ingenting gør.
Som ser passivt til og forsøger at smyge sig uden om flammerne.
Imens er der folk, der hver eneste dag kæmper for en bedre verden.
Det er altså bedre at fejle end slet ikke at prøve.
Men hvilken forskel gør det, hvis man ikke ændrer noget?
Så har man i det mindste gjort en indsats.
Du skal endelig ikke banke på. Hvad ville problembarnet?
- Vi holdt møde i en hel time. - Fik du skældud eller en nyhed?
En stor militæroperation blev iværksat, mens jeg var der.
Har vi eneretten? Giv mig detaljer.
Lad os få det på skærmen med det samme. Hvad sker der?
Janine?
Det lugter langt væk.
Jeg gik derfra med en dårlig smag i munden. Det føles...
- Føles hvordan? - Uærligt.
Er du ansat til at ransage dine følelser? Giv mig de kolde fakta.
Vi kan ikke gøre det igen.
Vi kan ikke bare æde det hele råt, som vi gjorde første gang.
Nu er det lige før, mit hoved eksploderer.
Du kender manden. Han henvender sig direkte til dig, -
- og forærer dig en gave på et sølvfad.
Det er propaganda. Og vi behøver ikke sende alt, hvad regeringen vil have.
Vi sender nyheder. En ny militæroperation er en nyhed.
Får du nu samvittighedsnag? Er det ikke lidt for sent?
Hvad er det for en operation?
Du er gammel nok til at kunne huske The Who.
The Who. Jeg lytter stadig til dem.
Meet the new boss same as the old boss
Det er strategien fra Vietnamkrigen, bare i en ny forklædning.
De sender små delinger ud som lokkemad.
Det er spekulationer. Den slags formidler vi ikke.
Politikerne er desperate efter at finde en løsning.
De er så desperate efter at flytte fokus fra Irak og få en sejr, -
- at de lytter til Irving. Og jeg må sige, han er dygtig.
Men han har ingen plan for, hvad der skal ske efter angrebet.
Han taler til folks hjerter, men det handler kun om helikoptere og soldater.
Han er revnende ligeglad med bløde værdier. Det hele.
Det skal bane vejen til Det Hvide Hus. - Okay, han er ambitiøs. Og hvad så?
Lader du din politiske overbevisning overskygge din fornuft?
Jeg prøver bare på at passe mit job.
Dit job består i at indsamle fakta, så jeg kan få dem op på skærmen.
Der er ingen journalister med i marken. Vi skal bare tro på hans ord.
Hvordan kan du holde ud at have det så varmt?
Men han har planlagt, hvad der skal ske efter valget.
Og det er ikke en langvarig fredsproces. Næ nej.
Der står legetøj på øverste hylde, som de ikke har leget med i årevis.
Han er træt af at blive ydmyget. De vil så gerne have legetøjet ned, -
- så de kan høre det store brag, der vinder en krig.
Han sagde det selv. Jeg har det her.
Uanset hvad der kræves for at vinde.
Det står her. "Uanset hvad der kræves."
Vil du så ikke nok være sød at hidse dig ned?
Det lader til, at Irving har en plan, der kan ramme dem, der angreb os.
Det vil vores seere kunne lide at høre. Det kan jeg også
Hvad er der sket med dig, Howard?
Engang ville du lægge dig ud med enhver, hvis det var det rigtige at gøre.
Du var god engang.
Dengang troede jeg heller ikke, jeg ville nå at fylde 40.
Du kan ikke bare lade mig i stikken.
Det er din idé, jeg ikke kan gå med til.
Du kommer med en forrykt teori, der er baseret på hvad?
Kvindelig intuition? Jeg havde forventet mere af dig.
Du havde forventet, jeg ville lave en pæn og nydelig tidslinje.
Hvis vi ikke gør det her, hvem skal så? Det her er vores job.
Politikere og journalister tuder i kor: "Havde vi bare vidst bedre..."
Det er en gang pis!
Det hele lå for øjnene af os. Vi ville have vidst det, -
- hvis vi havde lagt to og to sammen.
Men det gjorde vi jo ikke, vel? Vi lagde os bare på ryggen.
Hvad sker der, hvis du tager fejl?
Du er 57 år.
Du har en mor, der har brug for opsyn døgnet rundt.
Hvem skulle ville ansætte dig efter det her?
Stil mig ikke i det her dilemma.
Din version af sagen kommer aldrig for en dag, og det ved du.
Jeg kan ikke skrive den version, han gav mig.
Det synes jeg, du skal overveje.
- Kom herhen! - Jeg graver!
Kom herhen!
Piloten.
Flyv tilbage og få de forpulede talebanere udryddet.
Læs, hvad der står på skiltet.
Vent.
Er vi færdige?
Det her er mit sidste argument, så bær over med mig.
De beslutninger, du træffer nu, kan ikke ændres.
Kun gennem mange års slid kan de gøres om.
Og i løbet af de år vil du forandre dig.
Det gør alle.
Du vil gifte dig, og sætte dig i gæld.
Men du vil aldrig igen blive det menneske, du er lige nu.
Og begavelse og potentiale -
- er noget flygtigt noget.
Og til den tid er det der måske ikke mere.
Går du ud fra, at jeg har truffet min beslutning?
Og at jeg vil komme til at fortryde den?
Jeg påpeger bare, at du er voksen nu.
Og det svære ved voksenlivet er, -
- at det begynder, før man ved af det.
Når man allerede har truffet mange voksenbeslutninger.
Men der er noget, du skal være klar over.
Der er ingen, der holder dig i hånden længere.
Og de beslutninger, du træffer nu, må du leve med resten af livet.
Der står altså til kl. Otte på skiltet, og den er langt over otte nu.
- Vil du ikke høre min beslutning? - Næste time er tirsdag kl. Ni.
Jeg finder ud af det til den tid.
Den karakter, du har givet mig, kan altså bare ikke passe.
Vær sød at lukke døren.
Ammunition?
Jeg har ikke mere.
Det har jeg heller ikke.
De når ikke at komme og redde os.
Nej.
Stik af.
Stik af med dig.
Glem det.
Du må klatre ned.
Ikke om der så var en stige.
Det skal ikke ende sådan her.
Ikke mens vi ligger ned.
Hjælp mig op.
Kommer du til astronomi i dag?
Næ. J.D. Arrangerer en Madden-tunering.
Hvorfor fanden er du så tidligt oppe?
Jeg var til samtale hos Malloy.
Fra Los Angels forlyder det, at popstjernen Fate -
- har søgt skilsmisse fra sin mand, rapperen Bully-Dogg.
Fate og Bully-Dogg turnerede i Asien sidste sommer, -
- hvor Fate spurgte en japansk journalist, -
- hvor lang tid busturen fra Tokyo til Beijing ville tage.
Hvad talte I så om?
Karakterer.
STOR MILITÆRAKTION SAT I VÆRK
Står du til at dumpe?
- Han giver dig dumpekarakter. - Nej.
HØJDEDRAG EROBRET I NY OFFENSIV
Ved du hvad du får?
Ved du, hvad du får?